FBI anslår at det nå er 100 000 spioner som opererer i USA.
Flere enn noen gang før.
ELKINS I WEST VIRGINIA
Hei, der! Jeg hørte at du kom oppover veien.
Lenge siden jeg har hatt besøk.
- Jeanie fra naboeiendommen. - Anna.
Flytter du inn eller ut? Kassene.
Å, jeg... skal bare lagre noen ting her en stund.
- Var du på fottur? - Nei, vi har hatt tenåringer...
...her oppe. Fyll og bålbrenning. Jeg trodde du var dem. Søsteren min sier -
- at jeg må passe mine egne saker. Jeg vil vite hva som skjer.
- Bor du alene? - Ja, samme med hundene.
- Kunne du hjelpe meg med noe? - Ja visst.
- En kasse her er for tung å ta alene. - Å ja?
- Den der. - Denne?
- Kan du skyve den bort til meg? - Den er da ikke så tung.
Jeg vet hva du gjorde.
Hva da?
Du prøvde å få tilgang til infoen om Tal jeg nektet deg.
Jeg prøvde ikke å få tilgang til de mappene. Det var Anna Cruz.
- Hvorfor skulle hun det? - Fordi hun er en moldvarp.
Den infoen var en liste over tystere på Tal.
Cruz visste hvor mye det ville bety for ham. Jeg fristet henne.
Jeg holdt fram Tal-mappen for henne, for jeg følte det du føler nå. Tvil.
- Hun lurte seg inn i bygget og deg. - Hva skal det bety?
Du er målet. Ser du ikke at hun har manipulert med deg fra hun traff deg?
Cruz fikk tilgang til bygget og deg ved å spille offer for et Tal-angrep.
- Hun har spionert for ham i ukevis. - Nei. Du lyver.
To ganger har Tal drept flere agenter i CIA for å stoppe etterforskninger.
Er det så søkt at han vil ha en moldvarp i FBI?
Da lot Cruz som om hun ble bortført. Og var med på å drepe 14 kolleger.
Begikk Nemec selvmord, eller drepte hun ham her inne, så han skulle tie?
Dette er vanskelig å tro. Men jeg snakker sant. Cruz jobber for Tal.
Hva gjør du her, Will? Er alt i orden?
- Jeg beklager. Passer det dårlig? - Nei da. Jeg ble bare overrasket.
- Vil du komme inn? - Ja, gjerne.
- Hvordan går det med deg, Anna? - Bra.
- Hvordan det? - Jeg har bare vært bekymret for deg.
- Hvorfor er du bekymret? - Det er bare 1 måned siden bomben.
- Jeg ville sjekke at alt gikk bra. - Det var snilt. Men det går fint.
- Var det en feil å hente deg til FBI? - Nei.
Det er bare det å jobbe sammen med deg som hindrer meg i å klikke.
- Jeg skal trekke te. Tar du en kopp? - Ja, gjerne.
- Fint sted. - Takk.
- Hvor lenge har du bodd her? - I to år.
Vær så god.
Det er ikke te. Men en drink virket bedre.
- Ikke sant? - Ja.
Synd at du måtte dra tvers over byen for å se til meg. Du kunne ringt.
Jeg ville treffe deg.
- Hvorfor det? - For å se hva jeg måtte gjøre.
- For å hjelpe deg. - Du har hjulpet meg så mye.
Du lot meg etterforske Tal. Det har hjulpet meg mer enn du kan fatte.
- Det er noe som plager deg. - Hvorfor sier du det?
- Det er vel bare intuisjonen. - Jeg tenker på skadene Tal har gjort.
Ikke bare dem han har tatt livet av. De etterlatte lider også. Du. Jeg.
Jeg vet hva du har drevet med, Anna.
Førstemann på kontoret hver morgen. Den siste som drar.
- Jobb kan distrahere, ikke helbrede. - Du har rett.
Men nå er det en trøst for meg å kunne jakte på den mannen -
- som drepte vennene mine. Han som drepte Laine.
Jeg ville vente med å fortelle om et spor til jeg hadde mer.
- Men når du nå er her... - Hva er det?
Nemecs økonomi viste at han leide en postboks i Elkins i West Virginia.
Han bor i New York. Hvorfor skulle han det?
Akkurat. Men det når han leide den som var det mest spennende.
Én måned før Wall Street-bomben.
Tror du at den postboksen har en forbindelse til Tal?
Jeg vil sjekke det, hvis det er greit for deg.
Vær så god. Jeg er spent på hva du får ut av det.
Takk for at du kom innom. Det er en trøst å vite at jeg har en sånn venn.
- Ha en god natt. - God natt.
Daniel. Ha laget hos meg om 20 minutter. Vi har en lekkasje.
- Jobber Cruz virkelig for Tal? - Hun prøvde å få hemmelige filer.
Det ville hun bare ønsket hvis hun meldte fra til ham om dem.
- Satte du opp ei felle? - Det var Shepherd, ikke jeg.
- Shepherd? Stoler du på henne? - Ikke med en gang.
Men jeg fikk bekreftet det hjemme hos Cruz.
Hun var nervøs, skvetten og prøvde å fritte meg ut.
Manipulere med meg. Og dere skulle sett leiligheten.
Så tom for personlige eiendeler som om den var arrangert.
Cruz har tilgang til mappene. Granskningen. Hun bruker pc-ene.
Vi må tømme kontoret. Flere år med etterretning er avslørt. Alt.
- Vi må anta at hun har sett alt. - Og Tal vet det Cruz vet.
Vi kan ikke vrake alt det arbeidet. Vi må vite hva hun har og varsle CIA.
Nei. Jeg stoler ikke på noen nå. Dette blir mellom oss.
- Fram til vi pågriper henne? - Da vil vi aldri få noe ut av henne.
Hun fortsetter å spionere for Tal hvis hun ikke tror hun er avslørt.
Da kan vi følge med på alt hun gjør. Hvem hun kontakter og hvordan.
Cruz er et aktivum nå. Vi må bruke henne som det.
God morgen. Du sitter ved skrivebordet mitt.
Gode nyheter. Noe om Wall Street- bomben. Du må spørres ut igjen.
- Jeg er klar. - Danny er i det skjermede rommet.
Det skjermede rommet? Dette må være god etterretning.
Det var du som sa det, ikke jeg.
Jacquie. Keaton sende meg til utspørring.
Reglene for skjermede rom er som i CIA.
Ingen form for elektronikk der inne. Mobilskapene er der borte.
Anna.
Vær så god, sitt ned.
Jeg kan hjelpe bedre om du sier hva dere vet.
Det har jeg nok ikke myndighet til. Vi må gå over tidslinjen om igjen.
- Hvor gikk du etter møterommet? - Over gangen, til revisjonen.
- Og du var på vei dit da det smalt? - Ja.
- Det var nok det som reddet deg. - Jeg hadde vel bare flaks.
- Går det bra? - Nesten ferdig.
Jeg har lagret samtaleloggen og tekstmeldingene.
- Har du sett noe? - Utenlandssamtaler.
- Og samtaler fra hemmelige numre. - Fortsett.
Det kan være vondt å gjenoppleve dagen, men detaljene kan gi oss noe.
- Det er interessant. - Hva da?
Jeg har snakket med mange offer i jobben min.
Sett folk når de har det som verst.
- Du tåler sjokk bedre enn de fleste. - Det vet jeg nå ikke.
Det er sant. Du er sterk. Stødig.
Mange i din stilling er ikke det.
Når man ser foreldrene sine bli drept som femåring...
...så kan vel ingenting sjokkere en.
- Har du noe, Kate? - Nei. Bragg følger ennå etter.
Vi hører alt på den klonede mobilen om Cruz ringer noen.
Takk.
- Det er meg, Kate. Cruz ringer. - Vi følger med.
- Det er Cruz. - Hva?
- Hva skjer, Anna? - Har du et øyeblikk, Will?
- Angående forleden kveld. - Ja visst.
Jeg fulgte opp Nemecs postboks. Den er knyttet til Kinsey Road 8974.
Stedet har vært utpantet i årevis, men Nemec kan ha brukt den.
Det kan være sporet til Tal vi har søkt.
- Jeg sender et lag for å sjekke den. - Ja. Men kanskje det ikke er noe.
Jeg tenkte at du og jeg kunne dra ut dit først.
Se selv om det er noe der.
- Bare oss to, mener du? - Ja.
Hva sier du? Jeg kan kjøre.
Når drar vi?
Du kan ikke dra på speiding alene med en Tal-agent.
Hun vet vi er på sporet hvis jeg trekker meg.
Du kan finne en bortforklaring.
- Du vil bli med. Hvorfor? - Tror du at du kan omvende henne?
- Har hun rett, Will? - Ja.
Jeg vet det er usannsynlig. Men hva om det går?
Tenk hvor mye vi kan få på Tal. Vi kan stoppe ham.
Hva om du ikke får omvendt henne?
Jeg har ventet på beviser på det, men jeg tror jeg fant båndet til Tal.
Hun ble adoptert fra et barnehjem i Havanna da det barnehjemmet fikk -
- en overføring fra en russisk bank som vi har knyttet til Tal.
- Du tror det har med Tal å gjøre? - Hun ble neppe tvunget inn i dette.
Jeg tror Tal kan ha forberedt henne på dette fra hun var liten.
I så fall vil den lojaliteten og den delte fortiden være vrien å knekke.
Penger. Ideologi. Tvang. Ego.
Det er motivasjonen for spioner. Cruz også.
Jeg river dekkhistorien hennes og finner ut hva som driver henne.
Så skal jeg bruke det til å vende henne mot Tal.
- Ja. - Vi må snakke. Sted B om 15 min.
Hva er i veien?
- Kilden på Irans ambassade er tatt. - Shadi?
Vi så at agenter fra Etterretningsdeptet fulgte henne.
Operasjonens mål, Farzan, avslørte henne trolig.
- Vi må trekke henne ut. - Utelukket.
Kellerman ga meg ordre om å få deg til flyplassen.
- De vil drepe henne. - Og deg, hvis du prøver å hjelpe til.
- Jeg kan ikke etterlate henne. - Du kan ikke velge. Vi må dra.
Nei! Jeg får tak i henne før dem!
Du skal be henne om å svikte vennene og familien.
Om å bli en landsforræder.
Du har ikke tid nok til det. Du risikerer livet for noen.
- Og du vet ikke om det er mulig. - Hun blir med.
Følg med. Der er Cruz.
Keaton? Vi ser Cruz. Hun kjører mot deg.
Will! Vær så snill, ikke gjør dette.
Vær så snill. Det er ingen vei tilbake når du først sitter i bilen.
Jeg vil gjøre alt for å ta Tal. Det vet du.
- Hei. - Hei.
- Er du klar til å dra? - Jepp. Vi gjør det.
Du må dra nå, Shadi. Du er avslørt. Jeg rekker ikke å forklare. Kom.
- Hva med familien min? - Nå. De kommer.
- Inn i bilen. - Dette er søsteren min.
Dere tar feil av oss og noen andre.
Shadi. Det ligger et pass og penger i hanskerommet.
Dra til Hamburg. Der er du trygg. Du er nødt.
- Hva skjer med Hamid. - Glem det. De vil drepe deg her.
- Har du vært her før? - I West Virginia? Bare i jobben.
- Og du? - Én eller to ganger.
Bragg? Kinsey Road 8974 er ufarlig. Jeg sjekket inne og området rundt.
Bra. Trekk deg tilbake. Keaton og Cruz er 8 km unna.
Oppfattet.
Vi må fylle tanken.
- Hvor mye lenger er det? - Ikke så langt.
La meg spørre deg om noe: Hvem andre prater du med?
- Om hva da? - Bomben. Bortføringen. Åpner deg.
- Jeg prater ikke med noen om det. - Ikke venner eller slekt?
Byrået har gitt meg en terapeut. Og så har du vært til stor hjelp.
Men de fleste vennene mine omkom i bombeangrepet.
- Og familien har vært død i årevis. - Så synd.
- Hvor gammel var du da de døde? - Ung.
Jeg har det også sånn. Jeg hadde få venner i oppveksten. Ingen familie.
Sier du det? Det ville jeg aldri trodd.
- Vi er mer like enn du tror. - Hva skjedde med familien din?
Jeg kjente aldri faren min. Moren min døde da jeg var to år.
- Hvem oppfostret deg? - Delstaten Pennsylvania.
Jeg vokste opp i fosterhjem. Flyttet mellom husene. Jeg var alltid alene.
Fram til jeg traff Laine.
Foreldrene hennes tok imot meg som om jeg var et av deres barn.
Det var den første gangen jeg følte at jeg hørte til et sted.
Jeg har en i livet mitt som er sånn.
- Å ja? Hvem da? - Min tio.
- Onkelen din - Ikke egentlig. Jeg kaller ham det.
- Hvorfor det? - De adopterte meg da jeg var ti.
Hun ble syk og døde etter en kort stund.
Men han ga meg aldri opp.
Jeg trodde heller aldri jeg ville finne et hjem.
Så tok onkel meg med hit og forandret livet mitt.
Og det gjør han fremdeles.
De er på farten. Vi drar.
- Det er ganske avsides her ute. - Ja, nifst. Jeg er glad du ble med.
- Du kjørte forbi det. - Det er Kinsey Road 9874.
- Du sa at det var 8974. - Min feil. Det er litt lenger.
- Fanken. - Cruz kjørte forbi målet.
- Hvor skal hun? - Jeg vet ikke.
Det er noe som ikke stemmer her.
- Cruz kjørte forbi målet. - Jeg kan spore Keatons mobil-GPS.
Hvor skal hun med ham?
- Vi er her. - Jeg må se hva som er der oppe.
- Du har nok rett om at Nemec var her. - Hvorfor sier du det?
Han sa noe til Daniel før selvmordet.
- Byttet Nemec side? Hva sa han? - Dessverre ikke så mye.
Han visste noe om Wall Street- bomben, men sa lite presist.
Men han sa noe om et sted. Havanna.
Det var visst sentrum for toppnivået av Tals operasjoner i USA.
- Sier det deg noe? - Nei. Ingenting som helst.
Det er greit. Vi finner ut av det. Kom, så går vi.
Hvor fanken ble de av?
Hvorfor stolte du på noe av det Nemec sa etter alt han gjorde?
Vi vet aldri om noen lyver. Men vi tilbød ham en avtale.
- En god en, og... - Hva er det?
Det var noe med oppførselen mot slutten.
Nedslått. Som om han visste hva som ville skje ham og hadde gitt opp.
Jeg trodde på ham.
- Kan du si det nye dere vet om Tal? - Det kan jeg ikke.
Vi er jo midt ute i skogen. Ingen hører noe.
Jeg gjør det.
Svar meg på dette: Er vi nærmere å finne Tal?
Jeg føler meg nærmere Tal enn noen gang før.
Tenk på det. Hvor stolt Laine ville vært.
Keaton vet om meg.
Cruz vet vi vet det.
MIDLAND I WEST VIRGINIA
Kinsey Road 9874
- Alt i orden? - Ja da, det går bra.
Noen problemer?
Nei. Du spurte om det nye vi hadde på Tal.
- Ja? - Vi har skygget en av medarbeiderne.
En gammel makker. Han forsvant for årevis siden. Vi fant ham nå.
- Det høres lovende ut. - Ja da. Det er det.
Han er verdifull hvis han forteller noe om Tals nettverk fra innsiden.
Tror du at han vil inngå en avtale, som Nemec gjorde?
Han kan gå sin vei og begynne på nytt. Ny identitet og jobb.
- En ny sjanse til å leve. - Jeg tror ikke på nye sjanser.
- Var det ikke det onkelen din ga deg? - Han ga meg så mye mer enn det.
- Det føles som om dette er en prøve. - Vi snakker jo bare.
- Hva er det du gjør? - Hørte du det? Jeg hørte noe.
Kanskje du bør gå foran meg. Det er jo du som er bevæpnet.
- Vi kan ikke vente. Han er i fare. - Keaton kan ta avgjørelser selv.
Ikke trygt, når det gjelder Tal. Det vet du.
Keaton kan nå bare overleve ved å ta risker.
Har du glemt at du bare får treffe datteren din pga. Keaton?
Du må be om at han kommer trygt tilbake for å kunne se henne igjen.
Du fikk ut Shadi mot ordrene.
- Jeg tar følgene fra byrået. - Og du ville gjort det om igjen?
- Uten å nøle. - Det var det jeg trodde.
Åpne den.
For åtte timer siden fant leiemordere Shadi og skjøt henne.
Jeg er lei for det, Erica.
Vakt! Jeg må snakke med agent Ryan. Det haster.
Er det her? Det er bra at vi ikke slepte hele laget ut hit.
La oss se på det.
Er jeg her pga. et aktivum som ble drept for ti år siden?
Du er her fordi sjefens liv er i fare, og hun tror du kan hjelpe.
Så hør på henne.
I Praha... holdt du tilbake noe. Jeg følte det da, men nå vet jeg det.
Shadi hadde pass, bil og en fluktplan.
Hun var trygg. Hvordan fant de henne?
Shadi kom aldri over grensen. Hun kom seg aldri ut av byen engang.
Vi fant liket noen kvartaler fra der du forlot henne.
- Hva skjedde? - Hun kjørte til ham.
Hamid. Den UD-embetsmannen hun spionerte på.
Vi tror de ventet på henne der og drepte henne.
I årevis har jeg lurt på hvorfor hun dro dit. Jeg kan ikke forklare det.
Det kan jeg.
- Vi får begynne å lete. - Ja, det kan vi.
Du vet koordinatene mine, Kate. Men du må avvente.
Jeg vet hvordan du omvender Cruz.
- Shepherd? - Fortell hva hun betyr for deg.
Du vil ikke bare omvende henne pga. jobben. Det vet du.
Hun har ikke bare vært en du reddet fra Tal. Hun har minnet deg om Laine.
- Det må du fortelle henne. - Hvorfor?
Ethvert aktivum som klarer å komme under huden din, blir selv sårbar.
Du er under huden på henne. Det går begge veier. Utnytt det.
Slipp pistolen, Keaton. Nå.
- Slipp den! - Greit. Jeg skal slippe den.
Jeg skal slippe den.
Sett deg i den stolen der.
- Du vet at du er alene. Ingen kommer. - Stille.
Tal kan vrake deg like lett som han kan vrake meg.
Han vet at du er avslørt. Hvorfor er han ikke her? Han burde hentet deg.
- Jeg kan beskytte deg, Anna. - Hvordan?
Beskyttet vitne i North Dakota? Nei takk.
Bedre enn å sitte på cella livet ut. Eller dø.
Dette er nytteløst! Jeg kan aldri stole på deg!
Jo, det kan du. Det kan du. Jeg holder ord.
Jeg løy ikke om alt jeg sa.
Jeg vet det.
Jeg løy heller ikke om alt jeg sa.
Sannheten er at du hele tiden har minnet meg om Laine.
Jeg ble tiltrukket av deg fra jeg så deg.
Jeg trodde at du ville utrette noe for å gjøre verden bedre, som Laine.
Det er ikke din skyld at Tal manipulerte med deg fra du var liten.
Du ville være med på noe som var større enn deg selv. Det kan du ennå.
Så her er det jeg skal gjøre: Jeg tar deg med til et skjulested nå.
Du kan begynne på et nytt liv. Men først må du legge fra deg pistolen.
Sånn, ja.
Det går bra. Bli hos meg.
Chigorin.
Slipp våpenet. Slipp det!
Ikke gjør det! Slipp det!
Du hadde rett. Hun plantet beviser som ville rundlurt oss i minst et år.
- Snikskytteren? - Ray Fontaine.
Tidligere soldat. Kjent Tal-medarbeider.
- Vi fanget en moldvarp, Will. - Men det føles ikke som noen seier.
Fordi hun ikke var den du trodde hun var?
Nei. Fordi jeg tror jeg kunne omvendt henne.
- Kate. - Hei.
- Alt i orden? - Ja, jeg ville be om unnskyldning.
Jeg kan bli ganske sta iblant.
Du skal bare vite at det egentlig er fordi jeg er beskyttende.
Jeg vet det.
Men jeg hadde ikke noe med å stille spørsmål med ledelsen din.
Nei, nei. Det er viktig at du alltid sier det som din ærlige mening.
Men kanskje ikke fullt så mange ganger.
- Avtale. - Bra.
- Ja vel. - Ja visst.
- Ha en god natt. - God natt, Kate.
Beklager at det ikke gikk som du ville.
Ja, det gjør jeg også. Men Cruz' mobil er koblet til Tals meshnetterk.
Å knekke det kan gi oss det største gjennombruddet til nå.
Hvordan visste du at Cruz minnet meg om Laine?
Jeg tror jeg så det.
Jeg lærte en verdifull lekse som føringsoffiser i CIA.
Agenter er alltid mest effektive når de kan utnytte målets svakheter.
Cruz visste at Laine var din og utnyttet det. Tal regnet ikke med -
- hvor svak og mottakelig hun var på grunn av dem hun hadde mistet.
Vi er alle bare mennesker, Keaton.
Hun nevnte noe. Et navn. Chigorin.
- Sier det deg noe? - Nei.
- God natt. Shepherd. - God natt, agent Keaton.
HEMMELIG NUMMER
- Er du stolt, agent Keaton? - Tal.
Du så hvordan Anna egentlig var. Men hun ga meg det jeg trengte.
Du hadde noen på innsiden. Det ble det slutt på i kveld.
Hva får deg til å tro at hun var den eneste?